Жан дьо Лафонтен
Вълкът и агнето

Превод от френски: Бойко Ламбовски, 2003

chitanka.info

В спор надвиват със сила, а не със слова —

ето пример един за това.

Влезе агънце в китна дъбрава

да си пийне вода от потока.

Злият Вълк, огладнял, за разправа жестока

тъкмо търсеше плячка тъдява.

„Как посмя да ми мътиш водата без свян? —

кресна горският лют хулиган. —

За нахалство таквоз аз наказвам без жал!“

„Ваша милост, простете, не сте доразбрал, —

блейна агнето. — Вие стоите

по-високо от мен. И се стичат водите

двайсет крачки след вас.

Е, как аз

бих могло да ги мътя от толкова ниско?

Пък и мигар с езиче тъй мъничко ще

размътиш потока въобще?“

„Абе мътиш го! — звярът му ревна, — и низко

се изказваш за мене — от лани го зная.“

„Лани още ме нямаше, още бозая

от мама“ — тъй бедното агне отрони.

„Бил е брат ти тогава! Тук всичко се помни!“

„Ама аз нямам брат.“ „Абе твоите бяха!

А и вашето племе отдавна ме гони —

там псета, чобани — по мене крещяха!

Мъст за тебе, мъст, мъст — ей така ти се пада!“

Сетне Вълчо го сграбчи и без сантимент

го повлече, уби и изяде,

глух за всякакъв нов аргумент.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.